KONAČNI PAD
Osjećam da bih se trebala ljutiti na to dijete,
to djetinjasto stvorenje, da joj ne smijem oprostiti
neshvaćanje užasa, čudovišta, dok nije bilo prekasno,
neshvaćanje onoga u što srlja.
Kako sam na to mogla pristati tako ishitreno?
Nisam bila zaneseni nacist. Kad sam došla u Berlin, mogla sam reći:
"Ne, neću sudjelovati. Neću da me šalju u Führerov stožer."
Ali nisam rekla ne. Svladala me radoznalost.
I jednostavno nikad nisam pomislila
da će me sudbina odvesti gdje nisam željela biti.
A ipak, jako je teško to sebi oprostiti.
Stigle su dame.
Potvrdio II. Vojni okrug. - Možete proći.
FÜHREROV STOŽER "WOLFSSCHANZE"
RASTENBURG, ISTOČNA PRUSIJA, STUDENI 1942.
Molim, dame, sjednite.
Molim da malo pričekate. Führer hrani svog psa. Brzo će vas primiti.
Recite... kako ćemo... Kako pozdravljamo Führera?
Führer će prvi progovoriti, vi kažete: "Heil, mein Führer".
A nacistički pozdrav?
Ne treba.
Führer vas ne novači kao vojake, traži tajnicu.
Ponašajte se normalno. Budite prirodne.
Idem ga pitati ima li sad vremena.
Moj Führeru, stigle su dame iz Berlina.
Zahvaljujem što ste došle usred noći, dame.
No u ratu ne gospodarimo uvijek svojim vremenom.
Smijem vas pitati ime? - Margarethe Lorenz.
Odakle ste? - Fulda.
- Vi? - Ursula Puttkammer. Heil, moj Führeru.
- Pustite to, dijete. Recite, odakle ste.
Frankfurt na Meini, moj Füh...
Hannah Potrovsky, rođena i odrasla u Berlinu.
Da budem točna, ja sam iz Pankowa.
Hedwig Brandt iz Crailsheima, Swabia.
A vi? - Traudl Humps. Dolazim iz Münchena.
Djevojka iz Münchena.
Onda, Fräulein Humps, da počnemo?
Moja Blondi vam neće ništa. Vrlo je bistra.
Zapravo je pametnija od većine ljudi.
Samo se udobno smjestite.
Ne budite nervozni. Puno griješim dok diktiram...
Nikad nećete koliko ja.
Vrlo ste mladi.
Koliko vam je godina? - 22, moj Führeru.
Moji dragi Nijemci,
njemački muževi i žene, članovi Partije.
Držim kako je rijetkost
da čovjek stoji pred starim pobornicima nakon 20 službe,
a da tijekom tih 20 godina nije morao ni najmanje mijenjati svoju politiku.
Predlažem da počnemo iznova.
Uspjela sam! Dao mi je posao!
Berlin, 20. ožujka, 1945. 56. rođendan Adolf Hitlera
2 i pol godine kasnije
Lezi!
Kreći se! Makni se s ulice!
Lezi!
To je artiljerija.
Jesi li luda? Kako bi mogli pucati iz artiljerije?
Frau Junge, imate pravo! To nisu bombe, nego artiljerija!
Rusi! - Krasan rođendanski poklon!
Što je ovo, Burgdorfe? Odakle ti plotuni?
Sretan rođendan, moj Führeru.
Granatiraju središte Berlina,
od Brandenburških vrata do Reichstaga i sve do postaje na Friedrichstrasseu.
- Ma odakle?! Još nema izvješća.
Koller je na vezi. - Dajte mi ga.
Shvaćate li vi da je Berlin pod vatrom artiljerije?
NE. - Nemojte mi reći da ne čujete plotune!
Ne, ja sam u rezervatu Werder. - Berlin je u metežu!
Rusi su zauzeli željeznički most na Odri.
Nemaju željezničkih bitnica blizu Odre.
To nije dalekometna paljba.
Zapovjedništvo flaka u Zoo-bunkeru tvrdi da su topovi kalibra
tek 10 do 12 cm. Ruska bitnica je sada u Marzahnu.
To je samo 12 kilometara od središta grada! Zar su Rusi tako blizu?
Cijelo zapovjedništvo zrakoplovstva treba objesiti!
Bezobraština!
Rusi su samo 12 kilometara od središta grada
i nitko mi nije rekao! Morao sam pitati!
Možda je dalekometno,
Spomenuli ste željezničku bitnicu... - Koješta!
Himmler je napuhani klaun!Ž
- Glavešine! Posvuda glavešine! Zlo mi je samo kad ih gledam!
Führer danas stavlja na snagu "Clausewitz".
Berlin je grad na fronti. On neće moći držati grad.
Ostane li Führer, odvući će cijeli Reich za sobom.
Trebamo da odgovoriti. Razgovarajte s Hewelom.
On je jedini diplomat koji još na njega ima utjecaja.
Vjerujte mi, nema koristi.
Onda razgovarajte s vašom šogoricom.
Zašto ne? Oženjeni ste sestrom Eve Braun, dakle s Führer ste "u rodu".
Moramo pokušati sve. Berlin je praktički opkoljen Rusima.
Mladi ste. Uskoro ćete postati otac.
Želite umrijeti u Berlinu? - Jasno da ne.
Gospodo, Führer!
Sve van, hitro! Odlazimo za dva sata.
Što se događa? - Spremamo se!
Odlazimo... niste čuli? Na snazi je "Clausewitz".
Sva ministarstva uredi Wehrmachta napuštaju Berlin.
Tko će hraniti civile i vojsku?
Ne pitajte mene, profesore... - Ovo je ludilo!
A, profesore!
Ne dopuštam evakuaciju mog osoblja!
- Ma nemojte... Opskrba Berlin hranom bit će u rasulu!
Dobar vojnik uvijek nađe nešto za jelo! - Jasno!
A kad počnu borbe, od koga će uzeti? Civila!
Ne mogu to dopustiti! - Führerova zapovijed!
Kao šef odjela, odgovaram SS-u i Himmleru!
No kao liječnik pripadam Wehrmachtu, a još smo tu!
Molim da to imate na pameti!
Profesor može ostati! Dajte mu ovjereno dopuštenje!
Pokret!
Sve za njemačku. Heil, moj Führeru!
Führeru, ja... Heil, moj Führeru!
Jedva čekaju da pobjegnu.
Mrzim tu dvoličnu stoku koja kaže:
"Sieg Heil", a iza leđa: "Poljubi me u gu..."
Preklinjem vas da napustite Berlin. Nije prekasno.
Prekasno?
Hewel, dođite.
Vi također mislite da treba stupiti u vezu za Saveznicima
i poslužiti se politikom. - Da, doista. Treba koristiti politiku.
Politiku? Dosta politike!
Zlo mi je od politike!
Kad umrem, imat ćete dovoljno posla s politikom!
Sve u redu, dragi moj Himmleru.
Sve u redu... idi sad...
Među nama, njemu je dosta.
Što očekivati od apstinenta,, nepušača i vegetarijanca?
Uozbilji se. Ja to moram preuzeti u svoje ruke.
Berlin će pasti u idući par dana.
Kada Führer umre, s kime će Saveznici pregovarati?
Zašto misliš da će pregovarati?
Treba im Nazi-država i SS da drži red nakon rata.
Daj mi sat s Eisenhowerom, i pristat će.
- Već smo u vezi. - Oprezno, to je izdaja.
- Fegelein, imam drugih briga.
Pozdraviti Eisenhowera nacistički ili se rukovati?
Gle, gle...
Čim kasnije, tim ljepši gosti.
Gospodo, već odlazite? Želio sam s tobom razgovarati.
Führerova zapovijed da uništi sve javno... - Moram poći.
Svrati mi u posjet jednom u Hohenlychenu.
Idem sa stožerom na sjever pomoći u bitci za Berlin.
Dakle, Speer, bombardiranje naših gradova ima i pozitivnu stranu.
Lakše je ukloniti ruševine nego li sve rušiti.
Čim dobijemo rat, izgradnja će vrlo brzo biti gotova.
Koliko smo tisuća sati proveli na te čudesne makete?
Vi ste pravi genije, Speer.
Bogme jeste. Jedino vi i ja shvaćamo da Treći Reich nije moguć
ako se sastoji samo od robnih kuća i tvornica, nebodera i hotela.
Ovaj Treći Reich bit će riznica umjetnosti i kulture
koja će preživjeti tisućljeća.
Pred sobom vidimo drevne gradove, akropolu,
srednjovjekovne gradove s katedralama i znamo
da ljudi trebaju nešto ovakvo, središte.
Da, Speer...
Ovo je bila moja vizija...
I još uvijek jest.
Moj Führeru... Želite li ostvariti te planove, morate iz Berlina.
Evo, reci nešto.
- On je Führer. On zna što treba.
Molim vas, napustite Berlin. Rusi su nas skoro odsjekli.
Ne mogu to, dijete.
Osjećao bih se kao lama koji okreće prazno molitveno kolo.
Moram iznuditi ishod u Berlinu ili doživjeti krah.
Speer...
Što vi kažete?
Morate biti na pozornici kada se spusti zastor.
Puni!
Odlazi ! Pusti me!
Koliko ti je godina, 12? Tebi? 14?
A tebi? Igrate se rata? Idite se igrati doma!
- Tko si ti? Što hoćeš? - Svoga sina... živog.
Trebao bi se njime ponositi. Uništio je dva tenka.
Danas. Führer će mu dati odličje.
Mlad si. Na kojoj si se fronti borio?
Još nisam imao čast.
Imaš sreće što još nisi vidio borbu. Šalji djecu doma.
Borit ćemo se do posljednjeg.
Što to branite? Ovo je obična klopka.
Rusi će napasti s obje strane, nema se kamo uteći.
Uzvratit ćemo! - Čime?
- Flak artiljerijom.
Rusi dolaze, nekoliko armija s tenkovima i teškom artiljerijom.
Zar doista vjerujete da možete izdržati njihov napad ma i 5 minuta?
Zavjetovali smo se Führeru.
Zar ne shvaćate? Rat smo izgubili! Gotovo je!
Kukavice!
Odlazi odavde! Smjesta!
Kad dođu Rusi a vi budete ovdje, svi ćete pomrijeti!
Možda se ponavljam, no 9. armija mora se povući, inače će biti zbrisana.
9. armija neće se povlačiti! Neka se Busse bori gdje jest.
U tom slučaju, 9. armija je izgubljena.
Odbacit ćemo sovjetske postrojbe na sjeveru i istoku
bezobzirnim i strahovitim napadom.
Kojim postrojbama?
Steinerova divizija sa sjevera, ujedinjena d 9.
9. armija ne može se pokrenuti na sjever.
Neprijatelj nas je nadjačao 10: 1.
Neka im pomogne Wenck 12. armijom.
Ali 12. armija maršira na zapad, prema Elbi. - Pa neka se onda vrate!
Izložit ćemo zapadnu frontu. - Dvojite u moje zapovijedi?
Mislim da sam bio savršeno jasan!
Saveznici će shvatiti da samo mi možemo odbiti Boljševike.
Držimo Berlin još koji dan i nagodit ćemo se s Amerima.
A, Mohnke... Eto vas. - Moj Führeru.
Na snazi je "Clausewitz". Berlin je sada na fronti.
Zaduženi ste za obranu državnog okruga.
Bude li borbe u Berlin, borimo se do posljednjeg.
Ali tu je preko tri milijuna civila. Treba ih evakuirati.
Cijenim vašu brigu, Mohnke. No moramo biti nemilosrdni.
Ne možemo sad brinuti o tim takozvanim civilima!
Uz sve štovanje, što će biti sa ženama i djecom,
tisućama ranjenih, sa starcima?
U ovakvome ratu civili ne postoje.
Führer je izgubio osjećaj za stvarnost.
Pokreće divizije koje postoje samo na zemljovidu.
Steinerova raspršena postrojba jedva brani sebe, a sad bi da Steiner napadne. Suludo!
- Recite mu sami. - Znate da neće slušati.
- Nešto valja učiniti. - Jeste li ludi? Izbacit će nas kao Rundstedta i Guderiana.
- Pa? Mi smo vojnici! Zavjetovali smo se na odanost Führeru!
To nas treba spriječiti da mislimo?
Gle tko govori! Oportunist! Bezobzirni karijerist!
Kako molim?
Gdje si ti? - Baš te briga!
Najuspješniji lovci na tenkove Hitlerove mladeži!
Ponosim se svima vama.
Moj Führeru, samo ovaj dječak bazukom je uništio dva tenka.
Zove se Peter Kranz. - Znači ti si Peter.
Bar da moji generali imaju tvoju hrabrost.
Dobro je, dobro.
Povijest će te pamtiti.
I kad Germanija ustane iz ovih ruševina,
vi ćete biti junaci.
Heil svima vama!
Ne znam kako ti, ali ja se ježim od ovoga. Draža su mi bombardiranja.
Što će biti s nama? - Jučer mi je rekao kako je u redu ako odem.
Svi ga napuštaju. Ne možemo se tek tako dignuti i otići.
Ne mogu ni ja.
Pojma nemam kamo bih.
Roditelji i prijatelji su me upozoravali. Rekli su mi
da ne petljam s nacistima.
Zar da se vratim i kažem: "Doma sam. Pogriješila sam.
Kad je krenulo po zlu, shvatila sam pogrešku."
Život će se nekako nastaviti.
O čemu razmišljate, pukovniče? - Trebamo poći.
Kamo? - Ne znam.
Tamo gdje smo potrebni.
Gore, svi! Imamo zabavu!
Hajde!
Idemo, djeco!
Želim da se danas zabavimo.
Kamo god neprijatelj pošao, neka pronađe samo pustoš.
To je smrtna kazna za njemački narod.
Nema struje, plina, nema pitke vode, ugljena, prijevoza.
Uništivši sve pruge, kanale, brodove, lokomotive gurnut ćemo Njemačku u Srednji vijek.
Oduzeli biste narodu svaki izgled na opstanak.
Ako se izgubi rat, nebitno je nestane li i narod.
Nepotrebno je misliti na primitivne potrebe naroda za opstankom.
Naprotiv, bolje je da te stvari uništimo sami.
Pokazali su se preslabima
i zakon prirode nalaže da budu istrijebljeni.
Oni su vaš narod. Vi ste Führer.
Bitku će preživjeti
jedino niževrijedni. Naši ponajbolji već su pali.
Evo... Hajde, treba zaplesati.
Jeste li za ples, gospođice Braun? - S užitkom.
Oprostite... - Svakako.
Što je?
Uvjeri ga da mora napustiti Berlin, Evo!
Ili pođi sa mnom.
Umrijet ćeš.
Pustite glazbu! Želim plesati!
Plešite!
Nešto posebno? - Swing.
Traudl...
Ovo je tako nestvarno...
...poput sna iz kojeg se želiš probuditi, a ne možeš.
Traje i traje...
Gerdo, zlo mi je...
Dođi! Dođi!
Nisam pomaknuo...
Nisam pomaknuo zapovjedno mjesto!
Na zapad? Kako to?
Ja sam 1000 metara od neprijatelja! - Generale!
Izvješće, generale?
Strijeljat će me. - Što? Zašto?
Tvrde da sam pomaknuo zapovjedno mjesto na zapad.
- Budite razumni. Pođite sa mnom.
Schenck. - Mohnke.
Ja sam u kancelar-bunkeru, branim državni okrug.
Trebam vašu pomoć. - Teško, svi su evakuirani.
Svi su otišli osim mene i mog pobočnika.
Vi ste liječnik? - Da. Internist.
Nađite vozilo i dopremite
sav morfij, penicilin i prvu pomoć koju pronađete!
Vidjet ću što mogu. - Hvala, požurite.
Moram do Führera.
Zašto? - Biti ću strijeljan.
Pričekajte.
Molim vaše oružje.
Ne ovdje.
Stražarsko mjesto 2. Na zapovijed.
Generale...
Vi ne.
Što se događa? Zašto me treba strijeljati?
Znate da je Führer zabranio svako povlačenje na zapad.
Časnike koji ne poslušaju valja uhititi i strijeljati.
Što to znači? Moje postrojbe danima su u žestokoj borbi!
Moje zapovjedno mjesto tek je kilometar od fronte.
Nastavite.
Vidite ovo? Nemojte tim tonom sa mnom!
Sad činite što morate!
Trebate to objasniti Führeru osobno. Pođite.
Ne mogu vas pustiti. - Tu sam po zapovjedi zap. Mohnkea.
Trebam prvu pomoć iz vojne bolnice.
Prazna je. Svi su otišli.
A ranjeni? - Otkud znam?
Moram pogledati. - Pukovniče! - Ostanite tu!
Pazite da ne poginete. Rusi su posvuda.
Vidite to? Tu prestaje Reich. To je ruski teritorij!
Smijem?
Kako je tvrdoglav. Zašto mene nije pustio?
Trebao bih biti s vojSkom. Führer me sigurno treba?
Ispijte! - Führerova zapovijed!
Stvarno ste dojmili Führera.
- Steiner neće napasti?
Sumnjam da su Steinerove postrojbe u stanju napasti,
no zašto vam ja to govorim? Znate bolje od mene.
Ako Steiner ne napadne, Berlin je izgubljen.
Čestitam, vaše se izvješće stvarno dojmilo Führera.
Imenuje vas zapovjednikom obrane Berlina.
Radije bih da me strijeljate nego da imam tu čast...
Pustite ih da se približe.
Tenkovi! uzbuna!
Smiri se. Predaleko su da bilo što učiniš.
To je njemačka artiljerija? - Nažalost nije.
Ali Steinerov napad trebao je već započeti!
Morate otići. Nema puno vremena.
Ali Fuhrer ima situaciju pod kontrolom!
Ali Führer drži da će Steinerov napad sve promijeniti.
Čula sam ga kako kaže da će promijeniti povijest ratovanja.
Svi, osim Führera znaju da je to besmislica!
Ne bi me čudilo da i sam to misli. - Zašto bi obmanjivao?
Što ima izgubiti?
Ne vjerujem ni riječi!
Neprijatelj se probio duž široke fronte.
Osvojili su Zossen na jugu i napreduju prema Stahnsdorfu.
U sjevernom su predgrađu između Frohnaua i Pankowa.
Stižu do Lichtenberga, Mahlsdorfa i Karlshorsta.
Steinerov napad dovest će to pod kontrolu.
Moj Führeru...
Steiner...
Steiner nije mogao mobilizirati dovoljno ljudi.
Nije mogao provesti taj napad.
Ovdje ostaju Keitel, Jodl, Krebs i Burgdorf.
To je bila zapovijed! Steinerov napad bio je zapovijed!
Što si umišljate, usuditi se ne provesti moju zapovijed?
Na to se dakle svodi!
Vojska mi laže. Svi mi lažu. Čak i SS!
Generali su gomila nelojalnih kukavica!
Ne mogu dopustiti da vrijeđate vojnike...
Oni su kukavice, izdajice i propalice! - Moj Führeru, ovo je nečuveno!
Generali su ološ njemačkog naroda!
Ni tračka časti!
Sebe nazivaju generalima! Godine na vojnoj akademiji
samo kako bi naučili držati nož i vilicu!
Vojska već godinama ometa moje planove!
Na put su mi postavili svaku prepreku!
Trebao sam ja odavno
likvidirati sve visoke časnike, baš kao Staljin!
Nikad nisam polazio akademiju,
a ipak sam posve sam pokorio cijelu Europu!
Izdajice!
Od samoga početka izdaja i prijevare!
Kakva čudovišna izdaja njemačkoga naroda.
Ali sve izdajice će platiti. Platit će vlastitom krvlju.
Udavit će se u vlastitoj krvi!
Gerda, molim te da se smiriš.
Moje zapovijedi su naišle na gluhe uši.
Pod ovim okolnostima, ja više ne mogu voditi...
Gotovo je.
Rat je izgubljen.
Ali, gospodo, ako mislite da ću napustiti Berlin,
ozbiljno se varate. Radije ću si u glavu sprašiti kuglu.
Činite što vas volja.
Führer nije stvarno mislio da će se ustrijeliti...
Gospođo Junge i gospođo Christian...
Presvucite se. Za jedan sat avion će vas povesti na jug.
Sve je izgubljeno...
Beznadno izgubljeno.
Znaš da ću ostati s tobom. Ne dam da me otpraviš.
I ja ostajem!
Što sad?
Vrijeme je da prestane taj spektakl.
Što? Želite odustati? Nezamislivo.
Führer je kazao da se nećemo predati. Neće ponoviti studeni 1918. Nikad!
Čuli ste ga. Više nas neće voditi. Rekao je: "Činite što vas volja."
-Führer je Führer!
Pribrat će se on.
Sjajno. I što onda?
Ne možemo se predati. Führer neće odobriti.
Zakleli smo se na posluh. - Obične prazne fraze!
Moramo učiniti nešto prije negobude prekasno.
Želite spasiti vlastitu kožu. - Prestanite!
Kvragu!
Nećemo se izvući žive. Svršeno je.
- Samo pričekaj.
Ali čak ni Führer više u to ne vjeruje. Što će biti s nama?
Günsche kaže da ima tunel do Amera ispod ruskih redova.
Zašto si rekla da ćeš ostati s njim?
Ne znam... iskreno.
Prestali su. Dođi. Hajdemo prošetati.
Traudl...
Gle...
Eh, djeco, treba mi cigareta.
Vratimo se dolje.
Odakle ovi? - Volkssturm novaci! Dodijeljeni danas poslije podne!
Reci im da se maknu s vatrene linije!
Ti su novaci pod zapovjedništvom dra Göbbelsa!
Mičite ih odande, smjesta! To je ludost!
Ja za to odgovaram.
Ne znam je li to pravi put. - Divota.
Stanite! Gasite svjetla!
Stoj! Ni makac!
Ni makac! - Srećom Nijemci.
Upomoć, žele nas ubiti! - Što se događa?
- Vojna policija. - Ne mogu vjerovati!
Prestanite! Pustite te ljude!
Što se ovdje događa? - Ne tiče vas se!
Ova smo dezertere pronašli u njihovim kućama. Bit će strijeljani, kao i svaki izdajica.
To su starci, civili. Ne možete tako!
Ne? Tko će me spriječiti? Vi?
Ni koraka dalje!
Pokret!
On je liječnik.
Znate operirati? - Ne baš.
Recite llse da djeca ne mogu ponijeti previše igračaka.
I bez nepotrebna noćnog ruha.
- Ministre Göbbels... Dolaze moja žena i djeca.
Molim da se pobrinete za njih. Hvala.
Brigadeführer, izvolite?
Rusi kose vaše Volkssturm novake.
Nedostaje im iskustva i prikladna oružja.
To nadomješta gorljiva vjera u završnu pobjedu.
Ako ih ne možete naoružati, ne mogu se boriti.
Uzalud umiru.
Nemam suosjećanja.
Ponavljam, nemam suosjećanja!
Njemački je narod odabrao sudbinu.
To možda neke iznenadi. Nemojte se zavaravati.
Nismo mi silili njemački narod. Dali su nam mandat.
A sad im režu njihove male vratove.
Evo, moraš napustiti Führera.
- Ne budi glupa. To je pitanje života i smrti.
Kako to možeš reći? Gdje si?
Oslučio sam da neću umrijeti u Berlinu.
Hermanne, znali moja sestra gdje si? - Razmisli o tome. Zvat ću te poslije.
Zdravo, djeco. Vaša soba je desno.
Čekajte mene.
Živjeli, gđo Göbbels. - Lijepo što vas vidim.
Hajdemo, svi red!
Hajde, Helgo. U red.
Odjenut ćemo najbolju odjeću, pa ćemo pozdraviti stričeka Hitlera.
Zapamtili ste pjesmu?
Želiš li biti sigurna, pucaj si u usta...
Ništa ne osjećaš. Umireš trenutačno.
Želim biti lijepa mrtva. Popit ću otrov.
Trebam li junački umrijeti, ne želim osjećati bol.
To je definitivno bezbolno.
Paralizira živce i dišni sustav.
Umreš u roku od nekoliko sekundi.
Smijem dobiti jednu? - I ja.
Hvala Bogu da me Himmler dobro opskrbio.
Hvala.
Tako mi je žao što vam ne mogu dati bolji poklon.
Berlin, 23. travnja, 1945.
Draga moja sestro, tako mi žao što ovo moram pisati.
No mi tu ništa ne možemo. Svaki tren može biti kraj...
Moraš znati da Hermann nije ovdje.
No iskreno vjerujem da ćeš ga opet vidjeti...
Uvjerena sam da će nastaviti bitku u Bavarskoj još neko vrijeme.
Führer je izgubio svaku vjeru u povoljan ishod.
Voljeni sine, ne znam hoće li te ovo pismo pronaći.
Možda ti neka dobra duša prenese moje posljednje riječi.
S tatom sam ostala protiv njegove volje.
U nedjelju je Führer htio pomoći da odem.
Ti dobro poznaješ majku. Imamo istu krv.
Nimalo ne premišljam. Naša je veličanstvena ideja umrla
zajedno sa svim lijepim, divnim i plemenitim stvarima koje sam poznavala.
U svijetu nakon Führerove smrti i nacionalsocijalizma više nije vrijedno živjeti.
Zato su ovdje djeca.
Ona su predobra za ono što će doći.
Milostivi God će shvatiti da sam im pružila spas.
Zlatnu narukvicu sa zelenim kamenom nosit ću do kraja.
Nakon toga, želim da je uvijek nosiš.
Bojim se da sam dijamantni sat poslala draguljaru.
Na dnu piše adresa. Bude li sreće, dobiti ćeš ga.
Želim da ga dobiješ.
Dobit ćeš i dijamantnu narukvicu i privjesak od topaza koje
mi je za rođendan dao Führer.
Priloženi račun za Heise & Co. Još nije podmiren.
Možda primiš neke druge račune, ali ne više od 1.500 Reichsmaraka.
Odmah spali sva osobna i poslovna pisma Führeru.
Šaljem tl I hrane I cigareta. Nešto kave daj Lindnerima i Kargelima.
Cigarete su za Mandi. Duhan za tatu. Čokolada je za mamu.
To je sve što ti mogu reći. Dovoljno zasad.
Najdraža sestro, želim ti najveću moguću sreću.
I upamti, uvjerena sam da ćeš opet vidjeti Hermanna.
Pozdravi i poljupci,
tvoja sestra...
Inge!
Slušaj, Keitel, želim da večeras odeš.
Probij se do Dönitza. Pomozi mu da sve organizira.
Moramo ponovno pokrenuti stvari.
Ne shvaćam.
Ovo je katastrofa. Više nemam naftna polja.
Nemoguće je izvoditi dalekosežne operacije.
Čim ovladam situacijom, moramo vratiti naftna polja.
Ima li pitanja? - Ne, moj Führeru.
Dobro. Ugodan put.
"Moj Führeru, budući si odlučio ostati u Berlinu,
imam li tvoje odobrenje da smjesta preuzmem cijeli Reich
sa svom potrebnom moći i ovlaštenjima?
Ne primi li odgovor do 22:00, pretpostavit ću
da si onesposobljen.
Služit ću dobrobiti našega naroda i domovine."
On izdaje Njemačku i vas!
Göringova zabrinutost nije neopravdana.
Dođe li do raspada sustava za komunikaciju,
bit ćemo odsječeni od svijeta.
Više neće moći prenositi zapovijedi.
Ja to gledam drukčije. Göring želi prigrliti moć.
Nikad nisam vjerovao njegovoj rulji u Obersalzbergu.
Ovo izgleda kao udar!
Taj nitkov! Krvopija!
Skorojević! Ljenivac!
Kako me može proglasiti nesposobnim za djelovanje?!
Kako ste stigli do Berlina?
Nije bilo lako. Moram do Führera.
Na vašem mjestu, ja bih pričekao.
A Zrakoplovstvo... Što je od njega učinio?!
Samo to je dovoljan razlog da ga se smakne!
Taj ovisnik o morfiju pomogao je krah zemlje!
A sad ovo!
Izdao me.
Mene!
Hoću da se Göringu oduzme moć i da ga maknu s dužnosti.
Ne preživim li ovaj rat,
treba ga smjesta smaknuti.
A što s nama? Ima li nade?
Idite prije nego bude prekasno.
Führer želi ostati ovdje. Ne možemo ga ostaviti sama.
Za ono što očekuje Führera ne treba mu nitko. Najmanje vi.
Ali ostaje i g. Göbbels sa suprugom. I djecom.
Samo djeca...
Uvijek sam mislila...
Mislila sam da će biti neki izlaz.
Naprijed.
Alberte... zdravo.
Groznica?
Albert, moje srce to ne može podnijeti.
Uzmi djecu i pođi odavde.
Ali kamo?
Rekao sam da mogu poslati barku do Schwanenwerder.
Ona može biti skrovište dok sve ovo ne završi,
što će biti uskoro.
Dobro sam razmislila.
Neću da djeca rastu u svijetu bez nacionalsocijalizma.
Promisli ponovno, Magdo. Djeca zaslužuju budućnost.
Umre li ideja nacionalsocijalizma, budućnosti nema.
Ne mogu vjerovati da doista to želiš.
Idi...
Naprijed.
Znala sam da ćete doći.
Vi nećete napustiti Führera.
Samo sam se došao oprostiti od Führera. Večeras moram natrag u Hamburg.
- Svakako. Sjednite.
Evo, donijela sam namještaj koji ste mi vi dizajnirali.
Nisam se mogla od njega odvojiti.
Poslužite se. Sigurno cijeli dan ništa niste jeli.
Bogme imate pravo.
Tako je važno što ste došli. To mu pokazuje da ste na njegovoj strani.
Zar je sumnjao?
Pitao se jeste li možda protiv njega.
No ponavljala sam mu da ćete doći, i sad ste tu.
Bit će u drago što si mu savjetovao da ostane.
I ja mislim da je to pravilan izbor.
Znaš što?
Možda sam luda, no...
Baš sam sretna što mogu ostati. I ne bojim se.
Dakle... došli ste. - Moj Führeru...
Sve u redu.
Sjednimo.
Imao sam velike planove za Nijemce i svijet.
Nitko me nije shvatio, pa ni najstariji suborci.
Kakve smo mogućnosti imali! Svijet je bio nadohvat...
Prekasno.
Jedino se ponosim što smo se otvoreno suočili sa Židovima
i očistili njemačke zemlje od židovskog otrova.
Nije mi teško otići. Samo taj jedan trenutak
i vječni mir.
Poštedite njemački narod, moj Führeru.
Ako moj narod propadne na kušnji,
neću za njega proliti ni suze.
Drugo i ne zaslužuje.
To je njegova sudbina. Može kriviti sam sebe.
Već mjesecima...
Moram vam to reći, moj Führeru...
Mjesecima ne izvršavam vaše zapovjedi o uništenju.
Ne samo da sam zanemario, nego čak postupio suprotno zapovijedima.
Morao sam vam reći.
Moja osobna odanost vama, međutim, nije se pokolebala.
Znači odlazite...
Dobro.
Zbogom.
Želim vam sve najbolje.
Pa, gospodo, jedite do mile volje.
Peter!
Sve u redu, dječače moj.
Groznica.
Da, ali je živ.
Hrabrost i odanost još postoje.
Viteže von Greim i Frau Reitsch, zadovoljstvo mi je
što ste oboje stigli bez ranjavanja, više-manje.
Sjednite
Bili smo pod teškom paljbom, ali smo sletjeli u Gatow.
Od tamo nismo mogli nastaviti.
Poletjeli smo iz Fieseler Storcha, preko ruskih linija...
i sletjeli u smjeru istok-zapad, parsto metara odavde.
Malo pred slijetanje pogodila nas ruska artiljerija.
Generale von Greim, imenujem vas zapovjednikom Zrakoplovstva
i general feldmaršalom.
Velika odgovornost na vašim je ramenima.
Morate izgraditi Zrakoplovstvo od nule.
Načinjene su mnoge pogreške. Budite bezobzirni.
Život ne prašta slabost.
Ta takozvana čovječnost samo je svećeničko blebetanje
Suosjećanje je iskonski grijeh. Suosjećanje prema
slabima izdaja je prirode.
Najjači mogu pobijediti jedino iskorijenivši slabe.
Uvijek sam poštivao taj zakon prirode. Nikad nisam imao samilosti.
Bezobzirno sam tlačio domaću opoziciju i
surovo slamao otpor stranih rasa. To je jedini način.
Majmuni, na primjer,
ubiju sve čudne majmune.
Što odgovara majmunima, još više odgovara ljudima.
Himmler je u Lübecku ponudio
predaju zapadnim silama
putem grofa Bernadottea,
javlja engleski radio.
Himmler... Od svih ljudi, Himmler!
Najodaniji od odanih! Ovo je najgora izdaja od svih!
Göring, jasno... On je oduvijek pokvaren.
Speer, idealist i nepredvidivi umjetnik! Svi ostali! Da! Da! Da!
Ali ne Himmler. Zar je poludio?
Zatražio je ovlasti rekavši da sam lud,
možda čak već mrtav.
Ostavite me nasamo s vitezom von Greimom i Frau Reitsch.
I dovedite mi Fegeleina. - Führeru, ne znamo gdje je.
On je Himmlerov pobočnik, mora biti ovdje!
Danima ga nismo vidjeli. - Smjesta hoću njegovo izvješće!
Molim da ostanete, doktore.
Vi i Greim smjesta morate otići. Idite do Dönitza
i recite mu da učini sve potrebno kako bi Himmler bio pravedno kažnjen.
Vitez von Greim i ja smo odlučili umrijeti s vama.
Hvala na tom znaku odanosti.
Ali Himmler mora umrijeti. Počinio je izdaju!
Dobro da ga nisam izvijestio o svojim planovima.
Moj Führeru?
Da stojim i gledam kako me ubijaju židovske svinje?
Sve je ovo dio divovske varke. Dopustio sam neprijatelju
da napadne Reich. On misli da je pobijedio, ali, vidite,
uslijedit će im grubo buđenje.
Dönitz mobilizira vojsku na sjeveru, Kesselring na jugu.
Smoždit ćemo neprijatelja masivnim okruženjem.
Imam 3 armije kraj Praga, koje će napasti straga.
Pojma nisam imao da imamo još toliko puno vojske.
Sredio sam da u kratko vrijeme dobijete tisuće najmodernijih,
mlaznih borbenih zrakoplova na raspolaganje.
S time možete zrakoplovstvo ponovno učiniti spremnim za borbu!
Klečim pred vašim genijem i pred oltarom domovine.
Heil, moj Fuhreru!
Uložili ste zahtjev za napuštanjem Berlina?
Kako znate, sve su medicinske postrojbe
pod Himmlerovim ovlastima napustile Berlin.
Himmler je izdajica. Dobit će kaznu kakvu zaslužuje.
Kao SS liječnik, ja ovdje više nemam dužnosti.
Vaš zahtjev za odlaskom posve je neprihvatljiv.
Moja... obitelj...
Ako me ovdje nađu Rusi... Moram poći!
Niste učinili ništa loše.
Budući naraštaji biti će zahvalni na vašem medicinskom istraživanju.
Ja ću za sve preuzeti odgovornost.
Raspravimo o tome drugi put.
Ne možemo pronaći Gruppenführera Fegeleina. Nije u bunkeru.
- Kako "ne možete pronaći"?
Pa potražite ga! Smjesta želim vidjeti Fegeleina!
Ako je otišao bez dopuštenja, to je dezerterstvo! Izdaja!
Dovedite mi Fegeleina!
Fegelein! Fegelein!
Tata, zašto nosiš nedjeljnu odoru?
Ernst... nešto nije u redu? - Ne, sve je u redu.
Hvala.
I Gitte je gladna.
Ilse, i ti moraš nešto pojesti.
Hvala. - Nema na čemu.
Hvala.
Što se događa? - Uhićeni ste.
Što? - Zbog dezerterstva.
Odjenite se. Morate poći s nama.
Pretražite sobu.
Pusti, gade! Nemaš pravo!
Molim te, nemoj da ubiju Hermanna.
Htio je pobjeći, u to nema sumnje.
Pa što? Ionako je sve gotovo.
Misli na moju jadnu. Sestru. Trudna je!
Surađivao je s Himmlerom. Izdajica je.
Za izdajice nema milosti. Nema milosti za izdajice.
Ići će pred vojni sud i biti strijeljan.
Kakva korist od toga sada?
To je moja želja!
Ti si Führer.
Molim...
Rusi su posvuda u proboju.
Više nema rezervi, prekinuta je zračna podrška.
Više nema načina da se dopremi novo streljivo.
Rusi su stigli do mosta Weidendammer,
Lustgartena na istoku, Potsdamer Platz na jugu
i Tiergartena na zapadu, 300-400 metara od sjedišta Kancelara.
Koliko možete izdržati? - Dan, najviše dva.
Državni okrug također? - Da, moj Führeru.
Moj Führeru, kao vojnik predlažem do odemo iz Berlina, opkoljen je.
Tijekom bitke za Berlin izgubili smo skoro 15-20.000 najboljih časnika.
Tome mlađi ljudi i služe.
Vaš prijedlog je besmislen! Sulud!
Pomislite na tisuće ranjenih. Ni sad im ne možemo pomoći.
Moj Führeru... Zapovijed je spremna. Dajem vam riječ...
Führer ne može tek tako nestati iz povijesti kao neslavni bjegunac!
- Čak ako se i probijemo,
samo bih utekao jednoj klopci i pao u drugu.
Trebao bih spavati na otvorenom, u seoskoj kući
ili nečemu sličnom i čekati kraj.
Wenck se približava s 12. armijom. Može se ujediniti s Busseovom 9. armijom,
nanijeti razorni udar Rusima i sve nas spasiti.
Wenck je izvrstan čovjek. Brzojavite Keitelu.
Smjesta mi javite: Prvo, gdje su Wenckovi prvi redovi?
Drugo, kada će napasti?
Treće, gdje je 9. armija? Četvrto, kad će se probiti 9. armija?
Vidjet ćete, pokazat će se da sam u pravu.
Wenck će doći.
Hoću znati je li moguće da Wenck napadne ili nije.
Teško da će Wenckova mala sila....
Što je teško u vezi napada? - Wenck se nema čime suprotstaviti!
Zašto to ne kažete Führeru? Zar ste svi poludjeli?
- Führer to zna i sam! Ali nikad se neće predati!
A nećemo ni mi! To sam već jednom prošao! Nikada više!
Dođi, moram odavde.
Stanite!
Heil Hitler!
Oprostite, zaspala sam.
Znači malo si se odmorila, mila?
Piši stenografijom.
Moja politička ostavština.
Prošlo je više od 30 godina,
otkako sam se javio kao dobrovoljac....
u I. Svjetski rat.
U ta 3 desetljeća, svim mojim mislima, djelima i moj životom
upravljala je ljubav i odanost njemačkom narodu.
Oprostite, ali teška paljba... - Sjednite ovdje.
Proći će stoljeća,
no iz ruševina naših gradova i kulturnih spomenika
obnovit će se naša mržnja
prema odgovornima, ljudima kojima sve ovo dugujemo:
Međunarodnom Židovstvu i njegovim pobornicima.
Što je, g. Ministre?
Zamislite! Führer želi da napustim Berlin.
Zapovjedio mi je da odem.
Nikad se nisam oglušio ni na jednu Führerovu zapovijed!
Ali ovu neću poslušati. Želim ostati uz Führera.
Oprostite, Frau Junge, ali...
Moram vam izdiktirati moj osobni testament.
Tipkam Führerov...
Dobro.
Shvaćam. Vratit ću se.
Moj Führeru, ja... Rasni zakon traži da ovo pitam:
Moj Führeru, jeste li čisti Arijevac?
- Mogu vidjeti isprave?
Razgovarate s Führerom. - Svakako.
I vi ste, Frau Braun, čista Arijevka?
Jesam. - Tada je stvar... Više nema prepreka...
Pitam vas: Uzimate li moj Führeru Adolfe Hitleru,
Evu Braun za zakonitu suprugu? - Uzimam.
Uzimate li vi, Evo Braun, Führera Adolfa, ovdje nazočnog
za zakonita supruga? - Uzimam.
Ovime vas proglašavam mužem i ženom.
Trebam dva čovjeka!
Bit ćete dobro.
Führer vas smjesta želi. Vidjeti. - U ovo doba?
Koliko možete izdržati? - Možda 20 sati. Duže ne.
Rusi su svega nekoliko stotina metara daleko. Zasad smo ih zaustavili.
Znate što, Mohnke? Zapadne demokracije su dekadentne.
Pokorit će ih disciplinirani narodi Istoka.
Sve najbolje. Hvala.
Nije to bilo samo za Njemačku.
Keitelovo izvješće.
Prvo, Wenck je zaglavio južno od jezera Schwielow.
Drugo, 12. armija ne može dalje s napadom na Berlin.
Treće, većina 9. armije je opkoljena.
Moj Führeru, trebamo upute za slučaj da nam ponestane streljiva.
Nikad se neću predati. Nikad.
Zabranjujem predaju. To se tiče i svih zapovjednika.
Čujte, Günsche. Frau Braun... moja žena i ja ćemo se ubiti.
Ali neću da Rusi izlože moje tijelo i nekakvu muzeju.
Ne dajte da padnem u njihove ruke, živ ili mrtav!
Želim da mi se tijelo spali da ga se nikad ne pronađe.
Günsche... Obećajte da ćete
pripremiti sve potrebno
Moj Führeru...
Ovo je jeziva zapovijed, ali ću je izvršiti.
Kempka. - Erich, Trebam 200 litara benzina.
Jesi li lud? Odakle mi toliko benzina?
Iz parkiranih vozila.
Što će ti toliko benzina? - Ne smijem reći.
Molim, pođite za mnom. Führer nas želi vidjeti.
Da mu kažem da ne možete doći?
Moj pneumotoraks...
Ionako neću još dugo.
Oprostite, milostiva.
Ovuda, profesore.
Molim pričekajte ovdje.
Oprostite...
Oprostite što prekidam vaš važan posao.
Moj Führeru, sačuvajte našu vjeru u završnu pobjedu!
Vodite nas, a mi ćemo za vama!
Uđite.
Uđite i pridružite nam se!
Evo, popijte piće.
Piće je sve što nam je ostalo. - Sjednite.
Tako je bolje. Da, naša je situacija beznadna.
MOžemo li sjesti? - Da, svakako, gospođice....
Gospođo... - Možete me zvati Frau Hitler.
Ne brinite, sve u redu.
Šteta što više ne možemo van.
Jedino ako želite junačku smrt.
Fritz, saberite se! - Na zapovijed! Sabrat ću se!
Lezi!
Obersturmbannführeru, što radite ovdje? - Moram izvijestiti Führera.
Ne sad. Sjednite.
Sjednite, pijte.
Smijem li vam predstaviti Frau Hitler?
Tako mlad i toliko odličja! Zacijelo se ponosite sobom.
Moram poći. Odvikao sam se od pića.
Možete na naš zahod. Samo dajte.
Ako vam se ruka zatrese, metak može uništi tek optički živac.
Zato savjetujem da popijete i otrov.
Povucite okidač čim zagrizete u kapsulu.
Hoću li imati dovoljno vremena?
Otrov djeluje nakon 1 do 2 sekunde.
Tornow, i vi.
Dođi, Blondi.
Frau Junge, poznajem ga...
svoga muža... više od 15 godina.
No kad promislim, ništa o njemu ne znam.
Premda rado priča.
Radovala sam se Berlinu. No toliko se promijenio.
Samo priča o psima i vegetarijanskim obrocima.
Stvarno mrzim Blondi.
Ponekad je potajno udarim, pa se on čudi njezinu ponašanju.
Kao da ne želi da itko zagleda u njega.
Privatno zna biti tako brižna osoba.
A onda izgovori... tako surove stvari.
Kad je Führer?
Hajde, popušite sa mnom.
Oprostite.
Imate toliko briga, a ja tu cmizdrim.
Dajte da vam dadem ovaj kaput kao oproštajni poklon.
Volim dobro odjevene žene. Uzmite ga i uživajte u njemu.
Kakvo iznenađenje. Hvala.
Pojma nemam gdje i kada bih ga mogla nositi.
Molim vas, pokušajte odavde otići.
Obećajte mi.
Hvala, bilo je jako dobro, Fräulein Manziarly.
Kucnuo je trenutak. Gotovo je.
Führer se želi oprostiti. Dođite sa mnom.
Ti si najhrabrija majka u cijelome Reichu.
Moj Führeru, učinio si me najsretnijom ženom Njemačke.
Pozdravite mi Bavarsku.
Djeco, zašto ste tu?
- Želimo vidjeti tetu Evu i stričeka Hitlera.
Jeste li išta jeli? - Samo doručak.
Donijet ću vam nešto za jelo i odmah se vraćam, može?
Drugovi, jeste li čuli najnovije vijesti izvana?
Berlin je grad pun bio-kuća. Bila kuća ovdje, bila kuća tamo.
Herr Günsche, Moram do Führera.
Molim vas!
- Führer ne želi da ga itko uznemiruje.
Molim vas, Günsche. Samo trenutak.
Molim vas!
Moj Führeru, došla je gđa Göbbels.
Što je sad?
Moj Führeru, preklinjem vas da napustite Berlin!
Ne ostavljajte nas! Što će biti s nama?
Sutra će me proklinjati milijuni ljudi, ali tako je kako je.
Ustanite... hajde.
Dođi...
Teto Traudl, baš volim te glasne pucnje!
Zašto? - Tu nam niše ne može biti,
Je li? - Da.
Pogodak!
Herr Reichsleiter, dogodilo se.
Führer je mrtav.
Evo tate.
Jeste li ludi? Onaj je benzin...
- Tiho, Erich.
Natrag!
Hajde!
Ne! Nemojte!
Pusti djedu!
Red... red... Treba uspostaviti red!
Red se mora uspostaviti!
Brzo ovuda Znamo put kroz ruševine! Vjerujte nam!
Brzo!
BIO SAM NA STRANI CRVENIH ZVIJERI
PODRŽAVAO SAM BOLJŠEVIKE
Nadam se da su Rusi dobili našu poruku.
Ubrzo ćemo znati. - Možda i ne.
Kakve nam vijesti donosite, generale?
Hitler i njegova supruga počinili su samoubojstvo u Führerovu bunkeru.
Nova me vlada ovlastila
da započnem mirovne pregovore
između naših dviju zemalja, koje su pretrpjele najviše žrtava.
Generale, biste li vi htjeli mir na mojemu mjestu??
Moja vlada neće prihvatiti bezuvjetnu predaju.
Pod ovim okolnostima, ne postoji alternativa.
Nikad se nećemo predati! Nečuveno!
Davno sam pokorio crveni Berlin i branit ću ga
od njih do posljednjeg daha!
Ne kanim posljednje sate kao Reich kancelar
potpisivati predaju!
Zaštitimo civile! - Führerova zapovijed je konačna!
Jeste li ludi? Moramo pregovarati.
Ponavljam, gospodo, neću pristati na predaju!
- Pošaljite poruku maršalu Žukovu. - Maršalu Žukovu?
- Što se događa? - Predajemo se!
- Onda te moram ubiti! Führer je zabranio svaku predaju!
Koliko traje? - Oko 4 sata.
Dobro, djeco. Dr. Stumpfegger je donio lijek koji sam spominjala.
- Gorak je, ali vam koristi.
Svatko dobiva gutljaj.
Tko će prvi?
Heide, uvijek si tako hrabra.
Još jedan.
Nije tako loše.
Dobro... Helmute?
To će spriječiti da se razbolite u vlažnu bunkeru.
Ali tu nije vlažno.
Dobro, dobro.
Helga...
Ja neću
Želiš se razboljeti? - Molim te, mama, ne bih.
Ne plači. Neće pomoći ako plačeš.
Moraš popiti.
Helga!
Hajde, otvori usta.
Lijepo spavajte, djeco.
Laži će jednoga dana nestati
a svjetlo će obasjati tamu.
Hoćete li mi pročitati?
"Laži će jednoga dana nestati, a svjetlo će obasjati tamu."
Napravimo to drugačije. Laži će jednoga dana nestati,
a nad njima će ponovno pobijediti istina.
Bit će to trenutak kada ćemo stati iznad svega,
čisti i...
bez mrlje.
Nemamo izgleda. - Briga me. Hoću van.
Kako ćemo prijeći ruske crte?
Neću ostati ni minute duže.
Pomrijet ćemo! - Prestani! Neće biti strašno.
Ako ostanemo, sredit će nas Rusi.
Sretno.
- Dobro, hajdemo.
30. travnja 1945., Führer je počinio samoubojstvo
i napustio one koji su mu se zavjetovali na odanost.
Njemački vojnici, slušali ste Führerove zapovjedi
spremni da nastavite bitku za Berlin, premda vam je ponestalo streljiva
a svaki daljnji otpor postao jalov.
Zapovijedam trenutačnu obustavu vatre
Svaki daljnji sat borbe samo će produžiti
jezivu patnju civila i patnje naših ranjenih.
U dogovoru s Vrhovnim sovjetskim zapovjedništvom
zapovijedam trenutačni prekid vatre!
Weidling, bivši zapovjednik obrane Berlina.
Molim čašu vode.
Više vas ne trebam.
Igra je gotova.
Vrijeme je, doktore. - Vidite da sam zauzet.
Zahtijevam da pođete s nama.
Dakle gotovo.
Idite. Puno ste učinili. Zahvaljujem.
Schädle, za mnom. - Žalim, nikamo ne idem.
Idemo!
Jesi li dobro? - Nastavi.
Sturmmann Krüger, za obranu mosta Wolf,
dobiva Željezni križ.
Sturmmann Wagner uništio dva 2 mitraljeska gnijezda
i zato dobiva Željezni križ.
Sturmmann Rauch, za pomoć kuririma kroz neprijateljske redove,
Dobija Željezni križ.
Drugi dolaze.
Dolje, Müller!
Tko ide?
Nijemac.
Herr Hewel?
Hewel, hvala Bogu da ste živi.
Gdje su ostali?
Ne znam, Frau Junge. Negdje... valjda.
Uvjeren sam da je većina iz moje skupine mrtva.
Nisam smio napustiti bunker.
Trebao sam se ustrijeliti. Nisam mogao.
Pojedite nešto. Ima dovoljno vremena za smrt.
Ostanite sa ženama.
Dođite.
Rusi su nas opkolili. - Što će biti s nama?
Možete se pokušati probiti.
Ja neću nin koraka dalje.
Razmislite. Rusi žele samo nas.
Kao žene imate izgleda. Pokušajte.
Sretno.
Kad budete prolazile Ruse, nikome ne gledajte u oči.
Ne zaboravite. Sretno.
Rusi!
Garda, Idemo. - Hajde ti...
... ja ne mogu dalje. - Molim te.
Ja moram pokušati. Ne ljuti se na mene.
Izvući ću se.
Doktore!
Moji se drugovi žele predati. Mogu s vama?
Führer je mrtav. Želite se boriti sami?
Osjećam odanost zakletvi.
Onda govorite a Brigadeführerom.
Rusi čiste područje. - I?
- Nema otpora.Nema pucnjave.
- Znači bit će ovdje u roku od sata.
Što ćemo?
- Čast nam ne dopušta predaju! - Što to znači?
Kad stignu Rusi, pucam Dok imamo streljiva.
Potom si raznesemo mozak. - To je preradikalno.
Zar je samoubojstvo samo zbog ugleda jedini izlaz?
Mi smo SS časnici. Ne možemo nadživjeti Führerovu smrt!
Tko još tako misli?
Sjednite trenutak sa mnom. - Rado.
Zašto želite nastaviti živjeti? A zašto vi želite umrijeti?
Vidite ovo?
To mi je dao osobno Führer.
Posljednje odličje? - Možda.
Hitler mi je to dao na svom oproštaju. I natjerao da se zakunem.
Da ću se ubiti čim me Rusi zarobe.
Hitler te natjerao da mu obećaš samoubojstvo. Ali zašto?
Valjda nije htio da me sile
da o njemu pričam loše.
No kao diplomat, zaštićeni ste međunarodnim zakonom.
Tko će imati koristiti održite li obećanje?
Evo ih!
Ne pucajte, drugovi!
Predali smo se. Rat je završen.
Gotovo je.
NJEMAČKA JE KAPITULIRALA 7. SVIBNJA 1945.
SVA SU NEPRIJATELJSTVA PRESTALA U PONOĆ 8. SVIBNJA
DO TADA JE RAT ODNIO VIŠE OD 50 MILIJUNA ŽIVOTA
UBIJENO JE 6 MILIJUNA ŽIDOVA U KONC-LOGORIMA
Gerda Christian je uspjela uteći i izbjeći zatvor.
Umrla je u Düsseldorfu 14. travnja 1997.
Prof. Dr. Eenst-Günter Schenk pušten je iz sovjetskog zarobljeništva 1953.
Umro je u Aachenu 21. prosinca 1998.
General Silhelm Mohnke pušten je iz sovjetskog zarobljeništva 1955.
Umro je u Dampu blizu Eckernlördea 6. kolovoza 2001.
Gen. Helmuth Weidling umro je u sovjetskom zarobljeništvu 1955.
Prof. Wernera Haasea uhitila je Crvena armija u vojnom bolničkom bunkeru.
Umro je u sovjetskom zarobljeništvu 1945.
Otta Günschea zarobili su Sovjeti
a pušten je iz zatvora u svibnju 1956. Umro je u Lohmaru pokraj Bonna 2003.
Hanna Reitsch preživjela je rat i nastavila postavljati rekorde u letenju.
Umrla je 28. kolovoza 1979.
Vitez Robert von Greim počinio je samoubojstvo u Salzburgu 24. svibnja 1945.
Heinza Lingea i Johannesa Hentschela zarobili su Sovjeti.
Linge je pušten 1955. Umro je u Bremenu 1980.
Heintschel he pušten 1949. Umro je u Achernu 27. 4. 1982.
Constanze Manziarly nestala je bez traga u Berlinu tijekom bijega.
Albert Speer uhićen je u Flensburgu 1945.
Osuđen je na 20 godina na suđenju u Nürenbergu
i pušten 1966. Umro je u Londonu 1981.
Generali Keitel i Jodl osuđeni su na smrt na suđenju u Nürenbergu i pogubljeni.
Hermann Göring osuđen je na smrt,
ali je počinio samoubojstvo u zatvoru prije smaknuća.
Heinrich Himmler pokušao je pobjeći pod lažnim
identitetom. Kada je uhićen, počinio je samoubojstvo.
Martin Bormann i dr. Ludwig Stumpfegger počinili su samoubojstvo
pokraj kolodvora Lehrter 2. 5. 1945.
Rochus Misch pušten je iz sovjetskog zarobljeništva 1955.
Još uvijek živi u Berlinu.
Traudl Junge Saveznici su upisali kao "mladu pristalicu".
Nastavila je živjeti i raditi kao tajnica u Münchenu sve do smrti 2002.
Jasno, jezive stvari koje sam čula sa suđenja u
Nürenbergu o 6 milijuna Židova i ljudi drugih rasa
bile su činjenice koje su me duboko potresle.
Ali nisam uspjela povezati to sa svojom prošlošću.
Bila sam zadovoljna što se mene osobno nije krivilo
i da za te stvari nisam ni znala. Nisam bila svjesna razmjera.
No jednog sam dana prošla pokraj spomen-ploče
Sophie Scholl u Franz Josef Strasse,
i vidjela da je rođena iste godine kao i ja,
te da je pogubljena kad sam sam počela raditi za Hitlera.
I u tome sam trenutku zapravo osjetila
kako biti mlad nije bila izlika
te da je bilo moguće doznati te stvari.
KONAČAN PAD
preveo: nepoznato za Eureka 1080p HD prilagodio: pajocro